În momentul când am plecat din Miami,
americanii consumau câteva sute de tone de cocaină în fiecare an.
Ca să satisfacă nasurile americane, traficanții și-au extins operațiunile.
- Poftim, dragă. - Mulțumesc.
Acelea sunt Bahamas?
Da.
E frumos.
Aveau atât de multe curse aeriene,
încât aveau nevoie de o oprire de alimentare între Columbia și Miami.
Prin urmare Carlos Lehder a cumpărat o insulă în Bahamas
ca un punct de transfer pentru droguri și bani.
Se pare că... era un loc al naibii de bun să petreci.
Era o zi modernă gen Sodoma și Gomora, cu cele mai plăcute trei lucruri lui Carlos
sex, droguri și simpatizanți ai Naziștilor.
Să petrecem!
Problema nu mai era cererea... era oferta.
Ar trebui să fim deasupra Amazonului până acum.
De la 3 km, Columbia era un paradis de pădure tropicală neatinsă.
Dar lucrurile erau diferite la sol.
Pablo și partenerii lui au construit
super-laboratoare de mărimea unor mici orașe.
De la frunză la pastă la pudră, produceau 10,000 de kg pe săptămână.
La 50 de mii kilogramul, sunt cinci miliarde de dolari pe an.
Tipii ăștia nu se prosteau.
Verișorul lui Pablo, Gustavo, a adus
chimiști din Germania să lichefieze cocaina.
Au adăugat-o în lichior, în cafea, și doar ca să fie amuzanți...
au pus-o înapoi în Coca-Cola.
Patroane?
Arată bine?
Cocaina nu mai era ascunsă pe lângă alte produse.
Acestea se vor vinde mai bine ca originalele.
Era produsul în sine.
E timpul să-i luăm banii lui Pablo.
Traficanții aveau chiar și propriul câine de detectat droguri.
Gacha a pus un pariu cu Pablo că nici măcar un
cercetător German nu ar putea păcăli câinele lui.
Caută.
Ce se întâmplă? Uită-te la asta.
Câinele tău premiant nici măcar nu s-a oprit.
Nu e cocaină în barcă.
Vino aici.
E ascunsă chiar în carena de fibră de sticlă.
Dă-mi banii... banii!
Se pare că ai fost păcălit cu câinele ăsta.
- Ține asta un moment. - Marquessa, draga mea...
E în regulă, e în regulă.
- Ești nebun? - Da?
E câinele meu.
Nenorocitul.
Ce s-a întâmplat?
Vrei să știi ce s-a întâmplat? Du-te și uită-te.
Pablo?
- Pablo, avem o problemă. - Criminal nenorocit.
- A omorât câinele. - Nu-mi pasă.
Dacă nu rezolvăm problema asta, suntem toți morți. Haide.
- Haide. - Nenorocitul.
Să vedem...
Asta e problema?
Oamenii ne urmăresc, Pablo.
Se întreabă cum de doi mici afaceriști
au făcut subit atâția bani. - Gustavo, frate...
doar spală banii.
Fă-i să arate legitim... atâta tot.
Nu așa a făcut Al Capone?
- Al Capone? - Al Capone.
Ești un idiot, Pablo.
- Al Capone e un exemplu teribil. - De ce?
Pentru că Al Capone nu a avut niciodată atâția bani.
Sunt prea mulți să-i spălăm.
Ei bine, atunci...
hai să cumpărăm o mașină de spălat mai mare.
Și asta au încercat prima dată.
Pe hârtie, Pablo avea cea mai profitabilă companie de taxi văzută vreodată.
Avea numai trei mașini,
dar aducea profit de mai mult de cinci milioane de dolari pe săptămână.
Și Gacha avea cea mai de succes mină de smaralde din toate timpurile.
Injecta pietre inferioare cu ulei ca să le facă sclipitoare,
apoi prietenii lui din Miami cumpărau smaraldele cu bani din droguri
și le dădeau ca și cadouri la prostituate în oraș.
Toți erau fericiți.
Dar indiferent de ce făceau, nu puteau să ascundă toți acei bani.
Tot continuau să vină.
Cheltui prea mult, Pablo.
Ai picturi de Picasso, Dalís, ai ferme,
case, apartamente, bărci, avioane, mașini...
Ți-am spus că trebuie să fim subtili.
Dacă o să cheltui în ritmul ăsta, o să ajungi în revista Forbes.
Și dacă se întâmplă asta, guvernul ne va tăbăci fundurile.
Destul, Gustavo, destul.
Ce vrei să spun?
Îngroapă-i.
- Cum așa? - Îngroapă banii.
Și termină cu prostiile.
Haide, fricosule.
Și asta au făcut.
I-au îngropat pe câmpuri...
i-au ascuns în peșteri, în ascunzători în pereți și tavane.
Au ascuns un milion de dolari chiar și în canapeaua mamei lui Pablo.
Mamă.
- Mă rog, Pablo. - Doar o secundă.
Așează-te.
Nu e prea confortabilă, Pablito.
O să-ți cumpăr altă canapea mai târziu.
Fiule, nu ar fi mai bine să pui toți banii ăștia la o bancă?
Nu.
Toți bancherii sunt bandiți.
Serios, scumpule?
Pablo l-a numit pe contabilul acesta "Barbă Neagră,"
nu pentru că arăta ca un pirat,
ci pentru că treaba lui era să mapeze unde era ascunsă comoara.
Dar nici măcar piratul nu a rezolvat problema.
Problema era însuși Columbia.
Era o țară prea mică pentru o avere atât de mare.
Era inevitabil... cineva, undeva avea să încerce să fure comoara traficanților.
Revista Forbes spune...
că traficanții au mai mulți bani
decât cel mai bogat porc capitalist din țara asta.
Pot să mă uit?
Dacă răpim pe cineva din familia lor, ce o să facă?
O să sune la poliție?
Comandante.
Spune aici că Gacha, "Mexicanul," e al nouălea cel mai bogat om din lume.
Eu spun să-i răpim fiul.
E un psiho maniac, camarade.
Plus, a cumpărat jumătate din armată.
Frații Ochoa sunt numărul 14 pe listă.
Sora lor Marta merge la universitate.
Ce ziceți de ea?
Îmi place mai mult. Ochoa sunt slabi.
Stați puțin.
Ce ziceți de Pablo Escobar?
Știu la ce vă gândiți.
Nimeni nu e atât de nebun să răpească traficanți de droguri, nu?
Dar dacă e să gândiți așa, e pentru că nu-i cunoașteți pe M-19.
M-19 era un grup de gherilă comunistă
alcătuit din studenți și intelectuali
care au citit prea mult Karl Marx pentru binele lor.
Liderul lor era Ivan "Teribilul" Torres...
un profesor de istorie ce nu știa nimic despre războiul de gherilă,
dar înțelegea puterea simbolurilor.
A spart muzeul Quinta de Bolívar
cu prietenul lui Alejandro și iubita lui Alejandro, Elisa,
și a furat o comoară națională... sabia lui Simón Bolívar,
generalul mitic ce a condus Columbia către independență contra imperiului Spaniol.
Idioții ăștia au lăsat chiar și un bilet:
"Bolívar, sabia ta se întoarce pe câmpul de luptă."
A fost o mișcare genială... o cascadorie de marketing înainte de vremea ei.
Și i-a făcut faimoși peste noapte.
Și presupun că li s-a urcat la cap.
Ce ziceți de Pablo Escobar? E cel mai bogat dintre ei.
Escobar dă bani la săraci.
Ai dreptate. Escobar e un om al poporului.
E în regulă cu mine.
Bine, atunci.
Hai să ne ocupăm de Ochoa.
13 Martie, 1981, ziua în care au răpit-o pe Marta Ochoa,
a fost de asemenea ziua în care Leul a terminat 100 de călătorii către Miami.
Salut.
Bună ziua.
- Dl și Dna Murphy. - Da.
Pisica are documente?
- Da. - Vă rog.
Mulțumesc.
Scuzați-mă o scundă, vă rog.
Domnule, acest cuplu nu are formularul sanitar B-47
și nici acte de identificare I-435.
Presupun că vorbește despre Puff.
Da, domnule. Au adus o pisică americană cu ei.
Sigur, dar fără I-435, nu pot spune oficial că este o pisică.
De asemenea nu pot garanta că e americană.
Domnule, nu încerc să vă fac viața mai dificilă.
Bine, domnule.
Șeful meu nu are o zi bună.
Cred că l-a părăsit soția.
E puțin morocănos, deci... cât de importantă e pisica asta pentru voi?
Mă scuzați?
Bine.
Veniți cu mine, vă rog.
Așteptați aici, vă rog.
Șeful meu vă va cere aceste hârtii mai târziu.
Cât va dura?
Nu știu.
Pablo! Pablo!
În timp ce eu încercam să intru în Bogotá,
Pablo încerca să intre în politică.
Când a spus că va fi președintele Columbiei, a vorbit serios.
- Bună, Pablo. - Bună, Valeria.
- Ea e soția mea, Tata. - Bună.
Nu-ți face griji. Totul va fi perfect.
Doar că nu sunt obișnuit cu tipul ăsta de chestii.
Doar fi tu însuți.
Doamnă, ar fi mai bine să nu fiți aici.
Uite, Tata, sunt foarte mulți oameni aici.
S-ar putea să nu fie o zi bună pentru copil.
Du-te la casă.
Unde e tipul ăsta? Așteptăm deja de ore bune.
Poate e la "terapia de pareja."
Ce e asta?
Terapie de cuplu.
Corect.
Ce faci?
Îmi practic spaniola.
Bun venit la Timpuri Noi.
Sunt Valeria Velez și mă aflu aici cu omul cunoscut ca "Robin Hood al săracilor"
pentru generozitatea sa cu săracii din Medellín.
Da, ați auzit bine.
Tocmai l-a comparat pe Pablo Escobar cu afurisitul de Robin Hood.
Pe de o parte, avea dreptate.
Când nu mai ai cum să-ți ascunzi banii,
atunci îi dai la săraci.
Dar nu vreau să mi-o iau înainte.
Spuneți-ne despre programul dvs, "Medellín Fără Mahalale, " Dle Escobar.
M-am născut în Rionegro, nu prea departe de aici.
Și m-am întrebat cum de un guvern care există pentru oameni
poate să fie atât de departe de ce au ei nevoie.
Spitale, programe sociale și atletice,
plus construcția a 400 de case în această comunitate.
Am auzit că i-ai spus mamei tale că într-o zi vei fi președintele Columbiei.
Aveți aspirații politice, Dle Escobar?
Niciuna. Afacerea mea îmi ocupă majoritatea timpului.
O să-ți spun un lucru, Valeria.
Timp de decenii, țara noastră a fost condusă de Lopez și alte familii bogate
ce și-au făcut averile exploatând săracii.
Ei nu știu la ce visează oamenii de rând, dar eu știu...
Connie, știi cine e?
Pariez că ne-ar putea aduce pisica în țară.
Nu pot să cred.
Nici măcar nu știu că e un traficant de droguri.
- Mulțumesc foarte mult. - Pablo! Pablo! Pablo!
În acel moment, Pablo era doar un semnal pe radarul meu.
Nu știam că și eu o să fiu unul pe al lui.
Așteptăm de ore bune. Mulțumim că ați ieșit.
Soția mea e puțin obosită, deci uite vaccinurile pisicii...
Pașaportul dvs.
Mă scuzați?
Pașaportul dvs, vă rog.
Mulțumesc.
Ce faceți la ambasada Statelor Unite, Dle Murphy?
Sunt în, serviciile de curățenie.
Servicii de curățenie.
Încă unul.
Ambasada voastră probabil e foarte curată.
Da. Poți să pariezi că e.
Pisica voastră poate trece.
Simțiți-vă bine în Colombia.
Și așa, traficanții m-au pus la dosar chiar în prima zi.
Cât despre Valeria Velez,
jurnalista care i-a luat primul interviu lui Pablo... aveți grijă.
Era la fel de periculoasă ca M-19.
Soția ta o face stând în picioare?
Să nu mai arăți niciodată lipsă de respect pentru Tata.
M-ai auzit?
Îmi pare rău, Pablo... Îmi pare rău.
Iartă-mă.
Nu se va mai întâmpla din nou.
Promit.
Cum îmi pot cere iertare?
Vrei să mi-o pui în fund?
Trebuie să-i dai credit.
L-a văzut pe Pablo venind de la un kilometru.
Și s-a plasat în locul potrivit să profite de el la maxim.
Nu ca și partenerul meu Javier Pena,
care s-a gândit că cea mai bună cale să obțină informații despre traficanți
era să stea cu aceeași femeie cu care stăteau și ei.
Suntem mai buni de fiecare dată când practicăm.
Ești minunat, Javier.
Să nu exagerăm.
E adevărul.
Ce ai de băut?
Whiskey sau apă de la robinet.
Apă.
Ce îți lipsește în apartamentul ăsta e o femeie.
E bine așa cum e.
Nu mă ofeream.
Uite.
Dacă ai fi fost un client, deja m-ai fi plătit.
- Și nu mi-ai știi numele real. - Nu înțelege greșit.
Sunt bani de la Unchiul Sam pentru informațiile pe care nu mi le-ai dat.
Ia-i.
Și viza mea?
Dă-mi ceva util și vorbim despre asta.
Ce faci weekend-ul ăsta?
- Mă duc la Medellín. - Muncă sau distracție?
Trebuie să am grijă de copilul meu.
Și eu pot plătii.
Tipii ăștia sunt mai bogați ca Unchiul Sam, Javi.
Vino aici.
- Ce? - Sărută-mă.
Sărută-mă.
Presupun că va trebui să găsesc altă fată.
Succes cu asta. Mergem toate la Medellín.
Câteva mergem chiar cu avionul.
Helena?
Helena.
A cui e petrecerea?
Doamne! Ce a fost asta?
A fost un .38.
Cam la patru blocuri distanță.
Bun venit în Bogotá.
Să o facem sub pat?
Un singur lucru... Cine ți-a spus despre asta?
Maica Teresa din Calcutta.
Pablo spune că nu vor plăti nimic pentru Marta Ochoa.
Gustavo, la fel.
- Și Jorge? - Nu. Jorge nu e de acord.
- Atunci ce? - Toți se duc la o întâlnire.
La Las Margaritas.
- Toți? - Da, o să fie toți acolo.
Prima zi la ambasada Americană.
- Mi-am întâlnit partenerul... - Javier?
Care m-a introdus celor din DEA.
Murphy, ei sunt Weaver și Wisnicki.
Tipii ăștia sunt R.I.P. "Retras La Post."
- Mănâncă-mi-o, Pena. - Vacanța plătită s-a terminat, prieteni.
Murphy și cu mine mergem la Medellín.
O să trimitem prin telex rapoartele T-3. Merg direct la Washington.
Mergem la Medellín?
- Apoi grupul Mil. - Marinarilor... el e Murphy.
Murphy, ei sunt grupul Mil.
Ei sfătuiesc armata Columbiană asupra amenințărilor teroriste.
Acelea sunt clasificate.
- Acum sunt declasificate. - E decizia ambasadoarei.
Nicio problemă.
Și ultima oprire... biroul ambasadoarei.
De ce ai nevoie de informațiile astea?
Este un număr neobișnuit de prostituate
îndreptându-se către Medellín weekend-ul acesta.
Fiecare fată de clasă din Bogotá.
Transport la prima clasă, hoteluri de cinci stele.
Traficanții au o întâlnire și apoi o petrecere.
Ce are de a face M-19 cu toate astea?
Cineva a răpit-o pe Marta Ochoa. Informațiile sugerează că au fost M-19.
Am nevoie acces la fișierele M-19 să confirm.
Dacă aflu că un singur dolar din banii bugetarilor americani
a ajuns la oricare din acele prostituate, va fi fundul tău în joc.
Bine, mulțumesc. Un ultim lucru, Dna Ambasadoare.
Da, agent Pena?
Înaintez o solicitare de viză pentru informantul meu.
Am nevoie de semnătura dvs.
Mă deranjezi.
Sigur te place.
Informatorul tău chiar e o prostituată?
Toți lucrează pentru cineva.
Ziua următoare, zburam cu Pena către Medellín,
locul natal al lui Pablo.
Școala Carlos Holguín, baza de operațiuni a Colonelului Carrillo.
- Bună ziua, Maior. - Bună ziua.
Informațiile tale au fost bune. Traficanții se adună la Las Margaritas.
Fă-i cunoștință cu noul nostru DEA, Steve Murphy.
Carne proaspătă.
Apoi am mers la un hotel sofisticat unde urmau să se întâlnească traficanții.
Pozele pe care le-am făcut în acea zi au ajutat la identificarea tipilor în viitor.
Uite-l pe Carlos Lehder...
Frații Ochoa...
Fernando Galeano, "Omul Lup"...
Acela e Gacha?
Nu l-am mai văzut cu alți traficanți.
Și ultimii dar nu cei din urmă... Gustavo și Pablo.
Fă-i poze la nemernicul ăsta.
Erau cu toții sub un acoperiș și Pena ne-a adus acolo să documentăm totul.
Ceea ce nu știam era că eram martori la formarea
unui faimos cartel din Medellín.
Pablo a profitat de răpirea Martei Ochoa
ca să aducă împreună toți traficanții pentru prima dată.
Iar apoi s-a autoproclamat liderul lor.
Ce propun în acest moment, domnilor,
e să formăm o organizație.
Să ne adunăm resursele să antrenăm soldați, să facem
schimb de cunoștințe și să cumpărăm informații.
Și ca mesajul să fie clar, o să ne numim grupul
"Moarte Răpitorilor."
Ce propun eu:
Eu o să mă ocup de aspectele operaționale.
Tot ce trebuie să faceți e să-mi acoperiți costurile.
Două lucruri.
Unu... promit să sfârșesc răpirile.
Doi... și în acest moment, cel mai important...
promit să o returnez pe Marta Ochoa familiei ei.
Noroc.
Moarte Răpitorilor!
Am știu că s-a terminat întâlnirea când au sosit prostituatele.
În sfârșit, Pena și-a plasat unul din informatorii lui
chiar în centrul acțiunii.
Intrați! Distrați-vă!
Nu uitați de La Quica! Aveți grijă și de el.
Așează-te, draga mea.
- Ce mai faci? - Bine. Dar tu?
Îmi place pălăria ta.
Îți stă bine cu ea.
- Așa crezi? - Da, arată bine.
Să vedem.
Foarte drăguță.
Ar trebui să fie aici până acum.
Crezi că s-a dat de gol?
Nu, nu e proastă.
Poate se face frumoasă pentru tine.
Da.
Helena vroia viza SUA atât de mult,
încât era dispusă să facă orice să ne ajute în misiunea noastră.
Iar asta era o problemă.
Ești obosit.
Dă-mi voie să te relaxez un pic.
Ce s-a întâmplat la întâlnirea aceea de te-a obosit așa?
Ce ai auzit?
Nimic. Doar făceam conversație.
Îmi spun că fata a plecat demult.
- E deja moartă. - Nu, nu ar omorî-o la hotel.
Atunci au omorât-o în altă parte.
Știa riscurile.
Dacă mergem înapoi, mergem înapoi acum.
Vreau să găsiți fata.
Pot să fac rost de un asasin. Ești în regulă cu asta?
- Merg cu tine. - Dar prospătura?
O să stea aici să vadă dacă apare, bine?
- Da, tu unde te duci? - O să mergem s-o căutăm.
Asta e, băieți.
- Băieți. - Ce s-a întâmplat?
Fetița aia nu mai mișcă. Ca o vacă moartă.
Ce, ai omorât-o?
E rândul meu acum.
Unde e fata?
- Unde e fata, nemernicule? - Nu știu.
Nu știu.
Sugrumă-l.
Destul cu petrecerea.
Trebuie s-o torturez pe fata asta.
Gacha vrea să știe dacă știe ceva.
Gacha e paranoic.
Stai puțin... Nu-mi plac cu vânătăi.
Lasă-mă să mă mai distrez puțin, apoi o să-i dau drumul.
E în regulă, băieți.
Asta e pentru toți!
Pălmuiește-o!
Ceva știri la radio?
- Să-i spun? - Nu. Amintește-ți ce a spus Carrillo.
Scuze, nu vorbesc engleză.
- Cât de departe e? - Haide, nemernicule.
Helena?
O să te scot de aici, bine? Promit.
În regulă. Iese.
Recepționat, Maior.
Să mergem, băieți.
Americanule. A sunat Carrillo. Haide.
Nu vorbești engleză?
Să mergem!
Unde naiba e Pena? Unde e Pena?
Acolo.
- Cum se simte? - Sedată.
- O să fie bine? - Fizic, da.
Mental, nu am nicio idee.
- M-ai lăsat în spate intenționat. - Uite...
Dacă e să fim parteneri, nu mă lași în spate.
Nu am venit până aici, Pena, să stau pe margine.
Orice se petrece aici... sunt în asta până la capăt.
S-a înțeles?
Înțeles.
Sper că știi ce înseamnă asta.
Mesajul lui Pablo către răpitori era simplu.
Îi omora unul câte unul, până când o primea înapoi pe Marta Ochoa.
Ivan "Teribilul" a crezut că poate să se ascundă în junglă și să aștepte să treacă.
Mai devreme sau mai târziu, a crezut că traficanții vor ceda.
Mare greșeală.
M-19 nu a avut nicio șansă.
"Înapoiați-o pe Marta Ochoa nevătămată... sau urmează familia ta."
Semnat, "Moarte răpitorilor."
Te rog! Te rog, dă-mi drumul.
- Grăbește-te! - Te rog, nu!
Nu mai e necesar să spunem, Marta Ochoa a fost eliberată nevătămată.
Iar omorurile nu s-au oprit.
Pablo a gustat sânge și i-a plăcut.
Spune-i să se apropie puțin.
Mai aproape. Mai aproape!
Știți ceva șefu? Hai puțin mai sus.
Puțin mai sus și puțin mai aproape
ca să se vadă copacii!
Asta e.
Acum puțin mai sus ca să se vadă copăcelul!
Asta...
Asta e. Perfect.
MOARTE RĂPITORILOR
Încă puțin.
Asta e! Așa.
- Mult mai bine. - Da, șefu.
Nu v-am spus să nu lăsați pe nimeni în parc?
- O să mă ocup eu de asta. - Ești nebun sau ce?
Idiotule.
E o femeie cu bebelușul ei.
Faceți o poză ca s-o putem trimite la ziare.
Faceți-o.
Bună ziua, doamnă.
- Bună ziua. - Îmi pare rău, dar parcul e închis astăzi.
Cum adică e închis parcul?
Pot să vă conduc afară?
De ce e închis? Vin aici în fiecare zi.
E din cauza unui miros urât și nu vreau ca bebelușul dvs să se îmbolnăvească.
Credeam eu că miros ceva.
- Nu-i așa? - Da.
Uite, ce bebeluș frumos.
Așa e, exact ca tatăl lui. Mulțumesc foarte mult.
- Probabil sunteți mândră. - Da, desigur.
Eu și cu soția mea o să avem un copil foarte curând.
Foarte bine. Felicitări!
Nu știu dacă e băiat sau fetiță, dar atâta timp cât e sănătos.
Da, desigur. Cel mai important lucru e sănătatea.
Trimiterea pozelor cu cei din M-19 atârnați către ziare
i-a oferit lui Pablo o imagine de invincibilitate.
Dacă putea să facă asta comuniștilor de temut,
putea s-o facă oricui.
Ivan "Teribilul" a realizat rapid...
că era un singur lucru pe care putea să-l facă.
Domnule Pablo.
Ce vreți să facem cu tipul ăsta?
Să-l omor sau ce?
Din câte văd, nu o să te oprești.
Uite-mă, ca să poți termina ce ai început...
dar cu sabia lui Bolívar.
E un cadou foarte frumos. Mulțumesc foarte mult.
Ridică-te.
Garantez că nici tu nici familia ta nu veți fi răniți.
De acum încolo, o să lucrăm împreună.
Mergi în pace, frate.
Asta e ceea ce cred eu că e?
Probabil glumești.
Vreau să conduci tu operațiunile de zi cu zi.
Și tu ce o să faci?
O să eliberez Columbia.
Bun venit în cartelul Medellín.
Traficanții aveau armata lor, dar eu și cu Pena o aveam și noi pe a noastră.
Mulți Columbieni precum Maiorul Horacio Carrillo
erau atât de implicați în viitorul țării lor
încât erau gata să facă orice să-l repare.
Acesta a fost un război ce avea să clatine din fundații întreaga țară.
Iar în carnagiu... și a mea se va clătina.
Chiar și soția mea, Connie, vroia să ajute.
A primit o slujbă ca asistentă medicală la un centru local.
Vroia să facă o diferență.
Presupun că a uitat că suntem în Columbia.
Uite, escorta noastră mă va conduce acolo și înapoi în fiecare zi.
- Da. - Va aștepta afară toată ziua.
Știi că ultima dată când ai fost în biserică e când ne-am căsătorit.
Îl las pe Domnul înapoi în viața mea.
Oprește aici.
Lăudat fie Domnul.
Pardon.
Vreau ca acea escortă să urmărească fiecare părticică din tine la acel centru.
Am lăsat ușa deschisă?
Doamne, Steve!
Stai înapoi.
Stai chiar acolo și nu mișca.